WWW.MY-SUBS.COM ﻿1
Nej!
Hur mår han?
Inte bra. Han har flera skärsår i ansiktet, bröstet, och på armar och ben.
Han har förlorat mycket blod. Plus invärtes skador.
Nej!
Vad fan har hänt honom?
Han har dödat människor.
Det är det han gör.
Jaså? Nån kanske återgäldade tjänsten.
Hörru. Ta det lugnt.
Hur ont har du?
Nej!
-Kan nån ta av honom handklovarna? -Nej.
-Två påsar saltlösning. -Okej.
Blodtrycket är 80/50.
Pulsen är 120. Ge 50 mikrogram fentermin.
Kan nån dra för?
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Amy, det är Curtis.
Var är Frank?
Curtis.
Var är han?
Vad hände? Är du skadad?
Curtis!
Är han död?
Nej.
Varför är han inte...
Jag vet inte vad som hände.
Frank gick in och allt brakade loss...
Och vadå? Lämnade du honom där?
Polisen tog honom.
Han fördes bort i ambulans.
Det...
Okej.
Hur illa är det? Kunde han gå? Var han...
-Vad hände? -Jag vet inte.
-Var det Billy? -Jag vet inte.
Nåt måste du veta.
Jag vet att jag dödade en man och sköt fler.
Jag har hållit många män när de har dött,
men aldrig en som jag själv skjutit, en med min kula i sig.
Det känns så annorlunda.
...känd som Punisher greps idag
efter en häftig eldstrid i en lagerlokal i Queens.
Det rapporteras om flera döda.
Castle togs i förvar,
och hans skador behandlas på Sacred Saints-sjukhuset.
Inga fler detaljer om händelsen eller hans tillstånd har framkommit...
Vi måste få ut honom.
-Nu. -Amy, låt bli.
Han är på sjukhus. Han är skadad.
Glöm snuten.
Curtis, varenda torped i stan vill ha de fem miljonerna.
-Vi måste hjälpa honom. -Det var så vi hamnade här.
Vad ska vi göra?
Storma in på sjukhuset för att befria honom?
Det är över.
Jag har gjort mitt.
Är det allt?
Är det allt du ska göra?
Jag ska ta en dusch. Det ska jag göra.
Och du är älskad.
Avsluta det.
Kom hem till mig.
Hos familjen Pilgrim.
-Eliza. -Hej, John.
Får jag tala med Rebecca? Jag har missat hennes samtal.
Ja, vi har försökt nå dig.
Har det hänt nåt?
Rebecca vilar nu, men om du håller dig vid telefonen...
Vem var det som ringde, då?
Jag.
Jag lovade Rebecca att försöka få tag i dig.
Hon är orolig.
-Det är vi alla. -Tja...
Jag mår bra.
Håll dig vid telefonen, då.
Okej. Jag ska ingenstans.
Är allt bra?
Ja, jag ville bara höra hennes röst.
Ja.
När man är borta är man inte så stark som man tror.
Jag väntar.
Okej.
Hejsan.
Området är avstängt. Endast sjukhuspersonal och polis.
Jag är Karen Page. Jag arbetar för Nelson och Murdock.
De är mr Castles juridiska ombud.
Jag har strikta order.
Okej.
Polisman Smith, författningen är också strikt.
Särskilt tillägget
som fastslår svarandens rätt till advokat.
Varken federala eller delstatliga myndigheter
får neka nån hans rättigheter.
Så ser lagen ut.
Jag säger bara
att om du hindrar mig från att tala med min klient,
kan rättegången mot Castle ogiltigförklaras.
Jag är övertygad om
att dina kollegor inte skulle uppskatta det.
Nej, antagligen inte.
-Okej, gå in, då. -Tack så mycket.
Hon är hans advokat.
Frank? Hej.
Hur mår du?
Det känns lite bekant, eller hur?
Okej...
Jag såg nyheterna.
Jag antar att Billy Russo är inblandad.
Förstod han... att du var på väg?
Frank?
Du borde gå.
Tror du att du kan skrämma bort mig?
Du vet bättre än så.
Jag tror inte att du vill det egentligen.
Hör på.
Det är svårt,
men vi har hanterat sånt här förut.
Vi måste bara hitta en lösning.
Jag gjorde det.
Karen, jag dödade tre kvinnor.
Jag kan hjälpa dig.
Det här kan inte rättas till.
Okej?
Det kvittar vad du har gjort.
Det förändrar inte vad jag tycker.
Det borde det göra.
Det gör det inte.
Märk alla de där
och se till att ingen går upp dit.
SAC Madani.
Inte illa, va?
-Tack för att jag fick komma. -Du måste se det här.
Se vad all skit resulterade i.
Castle glömde visst sin kodex.
Castle kom in genom en tunnel.
Vi har mängder med bevis och några kroppar.
Castle dödade flera män som bar såna här masker.
Vi vet båda vem som bär en sån.
Castle var ute efter Russo.
Antagligen. Det konstiga är
att de var redo, men de dödade honom inte.
Vi har hittat gummikulor.
Castle var halvt ihjälslagen.
De ville att Castle skulle lida.
Jag skiter i vad de ville.
Tre oskyldiga kvinnor dog.
Följ med mig.
Här låg tre döda, obeväpnade kvinnor.
Sönderskjutna.
Kropparna är på väg till bårhuset.
Castle kom hit som en galning och sköt sönder stället.
Russo stod nog här och gömde sig bakom kvinnorna,
och så...
-...sköt Castle bara. -Nej, Frank gör inte så.
Vi hittade honom här med vapnet i handen.
Det kanske inte var planerat, men det var han som sköt.
Han nekar inte till det.
Vad säger han, då?
-Inte ett skit. -Inget om Russo?
Om det som hände? Om Billy?
Hur känner du dig nu, Dinah?
Hemsk.
Illamående.
Blir du nöjd då?
Får jag tala med honom?
-Varför det? -Han kanske skulle tala med mig.
Och vadå?
-Ska ni snacka ihop er? -Jag förtjänar väl det där.
Han kanske kan ge oss Russo. Då kan vi få ett slut på det här.
-Överlämnar du Russo åt mig då? -Ja. Du har mitt ord.
Varför inte? Det kan ju inte skada.
Jag ringer sjukhuset och ber dem släppa in dig.
Hej, sömntuta.
Hej.
Frank! Hörru!
-Vänta... -Ingen fara.
Jävlar.
Vad var det där?
Den drömmen är alltid likadan.
Herregud.
Vi älskade att gå dit.
Maria och barnen...
De är där, men jag kan inte nå dem.
Jag kan inte berätta att monstret är på väg.
Dagen då de dog talade jag om för Maria att jag inte tänkte åka tillbaka.
Jag kom hem kvällen innan.
När jag vaknade, såg jag henne. Då bestämde jag mig.
Men jag visste direkt...
...att det var rätt.
Det var som om...
...en tyngd föll från mina axlar.
För henne också. Hon visste att det var rätt.
Jag var redo. Det var dags.
Jag ville bara vara med dem.
Vi gick till parken
och barnen var för gamla för karusellen,
men de bara skrattade.
De skrattade.
Vi skrattade som idioter. Och så...
Det där skrattet har jag burit med mig.
När jag hade förlorat dem...
...så ekade det i mig.
Om och om igen.
Inte bara i mina drömmar,
utan i mitt hjärta. Och jag...
Jag ville hålla fast vid det.
Jag ville leva i det skrattet, men...
...nu hör jag det inte längre.
Det var allt jag hade, men nu är det borta.
Allt jag har nu...
...är deras miner när kulorna slet isär dem.
För du vet, det tog tid.
De dog inte på en gång. Det tog tid.
Min son, Frankie, han...
Han försökte vara tapper, men...
Min dotter också. De såg på mig.
De tänkte: "Varför, pappa?"
De förstod inte. "Varför?"
Jag tänker på de där kvinnorna.
Hur såg de ut?
Vad tänkte de på när mina kulor...
...slet sönder dem och...
Frank, du visste inte.
-Du visste inte att de var där. -Det är inte det.
Jag brydde mig inte.
Just då skulle jag ha dödat allt som var i vägen.
Du vet vad det betyder.
Nu är jag monstret.
Ja.
Om nåt av asen jag har dödat förtjänade att dö...
...så gör jag det också.
God dag.
Dr Mason skickade hit mig för att undersöka Frank Castle.
-Är han här? -Ja.
Ta inte illa upp, men du verkar för ung för att vara sköterska.
Varför skulle jag ta illa upp?
Men jag är legitimerad och så.
-Mary Morrison. -Okej.
Är han farlig eller nåt?
Nej. Han är sönderslagen.
Han bär handfängsel.
Ja, vad skulle han kunna göra? Ni är ju här för att skydda mig.
Får jag gå in nu?
Visst, gå in, du.
Hon är okej.
Du måste gå.
Han måste kläs av för undersökningen.
Herregud.
-Känner du henne? -Vem är du?
Karen Page. Jag gissar att du inte är nån sköterska. Vem är du?
-Frank? -Hon är ingen.
Precis.
Den ingen som ska rädda dig.
-Fan också. -Schyst.
Du ser hemsk ut. Kan du röra på dig?
Det kvittar. Du måste göra det.
Ge dig, för fan.
Lyssna nu, Frank.
Vi måste gå innan de kommer.
-Du måste gå. -Vilka "de"?
Alla torpeder i New York.
Det är skottpengar på oss.
Du kan inte sitta fast i en säng.
-Stämmer det? -Men allvarligt...
Jävlar. Hela gänget är visst samlat.
-Karen. -Dinah.
Madani, få ut henne härifrån.
Hon är i fara och behöver beskydd.
Är det han i den svarta hatten igen?
Nej, tydligen är varje torped i stan ute efter dem.
Det sa hon i alla fall.
Hon är hans nya hjälpreda. Håll hårt i handväskan.
-Varför jagar de er? -Det är en lång historia.
Hon kan berätta allt när ni har gått härifrån.
Det är farligt för dig att vara här.
Jag går inte utan dig.
Kan du inte typ
vifta med brickan och få ut honom?
Nej.
Han blir dödad här eller i häktet.
Han förtjänar inte det.
Kan ni hjälpa mig att ta ut honom?
Vi kan inte bara gå ut.
Bad inte jag dig stanna hos Curtis?
-Gjorde jag inte det? -Madani.
Hur mår vår vän?
Jag ser dig, Dinah...
...oavsett hur många lås du har på dörren.
Och jag ser Frank, oavsett hur många poliser han har runt sig.
Ska du besöka honom varje dag?
Som du besökte mig?
Du kan ju komma hit och göra oss sällskap.
Hör han mig?
Ja.
Hur känns det, Frankie?
Att vara inburad som ett djur?
Att vara instängd i ett rum
utan nåt som avleder de olyckliga tankarna?
Den smärtan är inte tillfällig.
Det är som att vara levande död.
Som att brinna i helvetet.
Du är din egen djävul nu, Frankie.
Du är inte ett dugg bättre än jag.
Är du färdig, Bill?
Nej, men du är färdig!
Och varje dag ska du minnas att det var jag som låg bakom det.
Är det inte så det är?
Jag vann, Frank.
Jag vann.
Det gick precis som planerat.
Ja, men...
Ibland räcker inte det.
Varför inte? Det var ju det här du ville.
Problemet med att få som man vill är...
...att det ibland är en besvikelse.
Att man får det är själva grejen, men efteråt känner man sig...
...tom.
Jag vill göra dig lycklig...
Jag ville hjälpa dig att gå vidare,
men så blev det inte heller.
Vi gjorde nåt hemskt.
Hur känns det?
Du bär ansvaret för de där kvinnornas död.
Jag kände dem inte.
De fick en jobbig död, Krista.
Klandrar du mig för...
Jag är rädd att du en dag ska klandra mig.
Du ville veta hur du skulle göra med Castle.
Jag hjälpte dig. För din skull. För vår skull.
Jag gör vad som helst för att vi ska bli lyckliga.
Vi förtjänar att bli lyckliga tillsammans.
Men vi måste ge oss av innan de hittar dig.
Polisen letar efter dig.
Vi måste lämna det vi har gjort bakom oss.
Är du säker?
Är du säker på att du vill ge upp allt du har byggt upp?
Allt du har jobbat för?
Är du säker på det?
För min skull?
Vad menar du?
Jag menar...
...att det inte är för sent.
Ingen vet vem du är.
Jag vet det.
Hela mitt liv har jag känt mig ensam.
Men inte nu.
Du och jag tillsammans...
Vi kan få allt.
Ja.
Du gör mig lycklig.
Du gör mig så lycklig.
Då var det klart.
Hur mår han?
Han är illa tilltygad.
-Det menar du inte. -Ja.
Nästa man till rakning.
Det här är nytt.
De där kvinnorna. Jag tror inte det om Frank.
Men du...
Du tvivlar väl inte? Är det därför du är här?
Nej, jag är här för att jag bär en del av skulden.
Det var jag som tog hit honom.
Jag vet inte. Jag kanske bara försöker skylla ifrån mig...
Men?
Jag anar ett "men".
Men det var massor med saker på brottsplatsen som inte stämde.
Och samtalet från Billy...
Om vi kunde få se kropparna...
Vad hindrar dig?
Det är Mahoneys fall.
Jag fick prata med Frank,
men han lär inte tillåta nåt mer.
Det skulle inte jag göra.
Hör på.
Allt som kan rentvå Frank
måste kollas upp.
Vi måste vara säkra.
Frank verkar ganska säker.
Och om jag fixar in dig på bårhuset?
Så att du kan titta på kropparna.
Hur ska du lyckas med det?
John.
Vad har hänt?
-John... -Vad har hänt?
Hon somnade in stilla i natt.
-Kom, så ber vi tillsammans. -Sluta.
I natt?
Kom hem till mig.
Hon förde mig tillbaka. Det...
Vad sa du?
Åh, John.
Nej. Hon har varit här.
Hej, Ed.
Nu blev dagen lite ljusare.
Hur mår min favoritutredare?
Jag behöver din hjälp.
-Hon är SAC på Homeland, Dinah Madani. -Hej.
-Hon är en vän till mig. -Homeland?
Trevligt att träffas.
Ville ni träffa rättsläkaren?
Nej, jag vill ha raka besked.
Därför kom jag till dig.
Du vet mest om det som pågår här.
Jag hoppades att vi kunde få se
kropparna av de tre kvinnorna som kom hit
efter gårdagens skjutning.
De har inte processats än, va?
Nej, de står på schemat imorgon bitti.
-Det är mycket begärt. -Ja. Jag är ledsen, men...
Jag blir skyldig dig en stor tjänst.
Hur stor då?
Okej. Visst.
Allvarligt?
Alla fördes hit i morse.
De är illa tilltygade.
Undersökte du dem?
Ja, liksom alla andra här.
Man vill veta så mycket som möjligt.
Går det bra om jag tittar?
Vänta. Ed, du kan väl berätta vad du såg.
-Är du känslig? -Jag klarar det.
Då så.
Alla tre dog av skottskador.
Hon här hade tre.
Alla var dödliga.
På det avståndet hade nog ingen överlevt.
Ursäkta...
Vad menar du med det?
Du förstår, de har...
...krutrester kring ingångshålen.
-Ser du? -Ja.
Skytten befann sig alltså kanske en meter från offren.
Vad hade ingångshålen för vinkel?
Kulan gick rakt igenom.
Parallellt med marken.
Jag tolkar det som att nån stod rakt framför henne
och sköt henne.
Är det samma sak med alla tre?
Ja.
Då har jag sett nog.
Det stämmer inte.
De blev avrättade. De hamnade inte i korselden.
Betyder det att det inte var Frank?
Ja.
Är det nåt mer jag kan hjälpa er med?
Nej. Tack ska du ha. Det var toppen.
Tack för din hjälp.
Du borde samarbeta mer med polisen.
Jag har försökt, men...
...i slutänden, så...
...ville de inte anlita mig. Folk tycker att jag är konstig.
De kallar mig läskiga Ed.
De tror inte att jag hör dem.
-Tack. Vi måste... -Jag har knivskarpa sinnen.
-Du vet att... -Karen.
Du gillar inte det, va?
När vi inte har sex...
...gör det bara ont.
Minns du när jag frågade dig om dina drömmar?
-Ja. -Det är samma sak.
Men jag hatade det för att jag inte mindes.
Och jag hatar att jag minns. Jag ska koka te.
Vänta. Sätt dig.
Du vet allt om mig.
Du har akterna, advokaterna, polisen...
Allt jag nånsin har gjort.
I princip allt jag nånsin har känt.
Men du...
Jag vet egentligen ingenting.
Jag sa åt dig att fråga.
Ja, och du sa...
Du sa att du ramlade som barn.
Det gjorde jag.
Ja, men det är som om jag...
Som om jag sa att jag har skadat axeln.
Vi har dels själva faktumet och dels vad det innebär.
Och vad ärren än innebär, har de fört oss hit, till mig och dig...
...och allt som vi har gjort.
Vi dödade människor...
...tillsammans.
Vi dödade människor,
som om du hade stått bredvid mig och tryckt av skotten.
Jag gjorde det för att rädda dig.
Ja.
Och varför är det så viktigt?
För att jag älskar dig.
Och det gör du för att jag behöver räddas.
Vem var KM?
I min journal...
...stod det att jag var lik honom.
Ja och nej.
Älskade du honom också?
Ja.
Han var min pappa.
Han var soldat i armén och gjorde två vändor i Vietnam.
Efteråt hade han det kämpigt.
Han älskade oss. Han försökte. Men han fick ingen hjälp.
Jag var bara ett barn och visste inte hur jag skulle göra.
En natt vaknade jag av att han skrek åt mamma.
Sen fick jag veta att hon ville skiljas.
Jag borde ha stannat i mitt rum...
...men han grät
och jag ville trösta honom.
Han tog upp mig, kramade om mig...
...och sa att han älskade mig.
Och att om han inte fick mig, skulle inte hon heller få mig.
Och så hoppade han ut genom fönstret.
Han dog. Jag överlevde.
Han behövde hjälp.
Han hade behövt bli räddad av nån, men det fanns ingen där.
Nu har jag mina ärr och mina minnen.
Rebecca var som en dotter för mig.
Och du är som en son.
Jag känner samma smärta som du.
Hon var min fru.
Jag borde ha varit där, inte här.
Jag vet vad du lovade henne.
Hon visste att du hade varit där om det inte hade varit för arbetet här.
Hon ville att jag skulle vara det sista hon såg.
Klandra inte dig själv.
Människorna som vill oss illa är skälet till att du inte var med Rebecca.
Den där Castle är skälet.
Jaså?
Han har aldrig gjort mig nåt.
Din kamp gäller inte bara dig själv.
Den är ett sätt att leva, och en framtid för dig och dina pojkar.
Mina pojkar behöver mig hemma.
Men då måste du vara stark.
Inte full av ånger, rädslor och illvilja.
Vi ska skydda dem, precis som vi skyddar vår egen son,
oavsett vad som väntar.
Men allas förhoppningar...
...Rebeccas, Michaels och Lemuels, hänger fortfarande på dig!
Ditt arbete...
...måste avslutas!
Förstår du det?
Ja, det gör jag.
Gud prövar dig, John, precis som han prövade Abraham.
Han utnyttjar mina pojkar för att pröva min lojalitet.
Är det Gud som gör det?
Det är den slutgiltiga prövningen av din tro.
Abraham visade att han kunde göra stora uppoffringar
och därför blomstrade hans släkt långt efter hans död.
Det kommer din också att göra.
Du är tidig.
Jag hann med snabbtåget. Det gick rekordfort.
Okej.
Hur går det?
Han är tyst som en mus. Halvdöd, verkar det som.
Bra att veta.
Då så. Ha en bra dag.
Tjenare, Castle.
Le lite.
Inte det?
Okej.
En före- och efterbild, du vet. Nåt till klippboken.
Fem miljoner dollar. Det är många övertidstimmar.
Då belastas inte systemet med din rättegång.
Och dessutom dödade du min kusin.
Knivskär man en irländare, blöder vi alla. Förstår du?
Några sista ord?
Jävlar.
-Nej! -Hörru!
Nej!
Hörru!
Jag dödar dig om du rör henne! Hör du det?
-Din subba! -Jävla as!
Hörru!
Hörru! Vad fan, hon är bara en unge!
Titta på mig! Jag ligger ju här! Döda mig istället!
Släpp henne, för fan!
-Herregud! -Är du okej?
-Herregud. -Är du okej?
Vad fan?
Jag sa ju åt dig att hålla dig borta!
Jäkla as!
Vad var det där?
Skulle du bara låta honom göra det?
Frank, det var inte du som dödade kvinnorna.
Vad menar du?
De var döda när du kom dit.
Billy lurade dig.
Du är inget monster.
Det är toppen, men det hjälper oss inte just nu.
En polis försökte döda honom.
Och sen mig. Vad väntar sen? En sköterska?
Ta nycklarna och lås upp handklovarna.
Jag tar hand om honom.
Det är det dummaste jag har hört.
-Ta loss mig. -Du behöver en plan.
Du måste lyssna på oss nu!
Jag vill att ni två går ut.
Låt oss prata ostört en stund.
Madani, snälla. En sekund bara.
Får jag fråga dig en sak?
Vet Matt Murdock om att du är här?
-Jag tänkte väl det. -Vad har han med saken att göra?
Kom igen, Karen. Han är bra.
Kasta inte bort det för min skull.
Du.
Du måste släppa det här nu.
Karen, jag känner dig. Du är modig och stark.
Men du är så envis. Du kastar bort allt för min skull.
Så får det inte bli.
Så de kan riskera allt, men inte jag?
Säg inte så. De...
Ungen behöver mig för att överleva.
Och den jävla Madani, hon är lika galen och vilsen som jag.
Det är inte samma sak.
Det kanske finns ett bättre sätt.
Du och jag kan lösa det tillsammans.
Nej, det finns inget...
-Det finns inget lyckligt slut för mig. -Lyssna nu.
Du kan inte älska människor i dina drömmar.
Det finns inget ljus i tunneln.
-Jo, om du tillåter det. -Nej.
-Du kan välja att älska... -Jag vill inte.
-...istället för att kriga. -Nej.
Jag vill inte.
Vet du en sak?
De vill döda den där tjejen där ute.
Och de menar allvar.
Alltså ska jag leta reda på dem och döda dem.
Jag ska mörda dem.
Jag ska göra det för att hon ska få leva.
Det är mitt sätt. Vill du delta i det?
Vänta lite.
Herregud.
Karen, det betydde mycket för mig att du kom hit.
Du satt hos mig.
Kasta inte bort det, då.
Jag ska gå härifrån. Du kan inte göra det med mig.
Vad gulligt. Jag blir nästan svartsjuk.
Men ni kanske kan fortsätta när vi har kommit härifrån?
Vad fan är det här?
Säg att du har koll på Castle.
Ta honom tillbaka så fort du kan.
-Uppfattat. -Okej?
De har precis rullat iväg honom.
Släpp honom inte med blicken. Okej?
Uppfattat.
Det här är inte sant.
Hur gick det här till?
Inte vet jag.
Alla enheter.
Frank Castle har rymt.
-Bevaka alla utgångar. -Ta det lugnt.
Hissar, takutrymmen, trapphus.
Ingen får lämna sjukhuset. Är det förstått? Ingen.
Karen?
Vad har hänt med dina skor?
Jag gav dem till bättre behövande.
Lycka till, Frank.
-Stanna, för fan! -Skit!
Släpp vapnet!
Lägg ner era bälten.
Gör det! Fresta mig inte, din jävel.
Ingen skulle blinka om jag sköt er.
Lägg ner det, Madani.
Försök inte med nåt. Sätt fast handklovarna.
Mahoney, lyssna på mig.
Jag har lyssnat nog på dig.
Sätt fast dem.
-Hoppa in i ambulansen. -Lugna ner dig.
Upp med dig, för fan.
Du ska få sota för det här.
Du är inte den enda som får vara galen.
Nej.
Undertexter: Hanna Love Waurio